Христо Радевски
Старата къща

chitanka.info

Как да се не мръщя,

как да съм засмян

в тази стара къща

с развален таван?

Погледни стените,

пода погледни —

с мухъл са покрити,

вред — пукнатини.

Лятно време плисне

луд пороен дъжд —

в къщи той накисне

всичко изведнъж.

Покрива поправя

татко всеки ден.

Ала той остава

все тъй развален.

А от дървеници

нямаме покой.

С тези кръвопийци

водим тежък бой.

Мама, леля, кака

пръскат ги с флайтокс.

Те извират сякаш,

сякаш са поток…

Зиме дървеници

няма — но тогаз

има виелици,

има студ и мраз.

През пукнатините

ветрове пищят.

Вият страховити

денем и нощя…

Как да се не мръщя,

как да съм засмян

в тази стара къща

с развален таван?

Ала скоро, скоро

аз ще пораста

и ще я съборя —

тая гнилота.

Вместо нея сам аз

ще издигна пак

здание високо,

до небето чак.

Здание широко,

с ведър, хубав двор,

здание високо,

с слънце и простор.

Здание със баня

и гръмоотвод…

В него ще захванем

весел, нов живот!

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.